|
Za one koji nemaju pojma: Turske
gaće su relativno staromodan odevni predmet, iz
kategorije ženski donji veš. Najčešće su bele
boje, (mada sam ja jednom davno U Beloj Crkvi,
ili u Bečeju? u fabričkoj prodavnici kupila 20
krvavo crvenih i 10 šerpa plavih, koje nisu
puštale boju i trajale su decenijama!) Ovaj veš
je napravljen isključivo od pamuka, može da se
iskuvava i, ne daj bože pegla, ako ste baš
perverzna. Iz gore navedenog, a primenom
prirodne inteligencije, možete zaključiti da
Turci ne nose turske gaće. Kao što ni Španci ne
nose Španske čizme. Zovu se „turske“ jer se u
Turskoj proizvode. Nose ih obično seljanke i
pripadnice bejbi bum generacije koje „ne vole
kad mi gaće uđu, di već uđu, te što vode brigu
tuđu, košticu u štrudli od višanja“ kako je
pevao (i peva!) naš veliki pesnik Đorđe
Balašević. U Srbiji se kupuju uglavnom u
sitničarnicama „sve za dolar“ u kojima nema
ništa za dolar, ali se tako zovu da bi se odalo
priznanje dolaru, kao svesatirućoj moćnoj
moneti. Mogu da se nađu i po većim pijacama, ako
vam nije blam da tamo kupujete gaće i nosite ih
u kesi sa salatom. Možete zamoliti muža da vam
ih kupi na pijaci, pred preprodavcima paradajza,
pa ćete saznati koliko vam je muž samouveren i
hrabar. Dobro, nema veze, možda je senilan.
Priznaćete da je prilično nelogično nositi u
Tursku, turske gaće pa ih tamo prati i sušiti na
balkonu hotela sa 4 zvezdice. Logičnije je da ih
kupite u Turskoj, gde su toliko jeftine (kad su
kod nas 150 dindži) da ih možete pretvoriti u
jednokratne, pa ih ne morate ni prati. Kad smo
mi bebibumerke bile mlade postojale su
jednokratne gaće za putovanja, od papira, pored
kojih vam nije ni trebao toalet papir. Nego
upotrebiš jednokratne gaće. Kupovale su se
upakovane po 6 komada, ali nisu se zadržale na
tržištu. Devojke su samatrale da nisu seksi, a
momci su ih obožavali. Posle bi se hvalili
pajtosima „pocepao sam sve na njoj!“ a on
pocepao papirne gaće... Muška posla! Šta se
čudite, mi smo bili junaci, prvoborci seksualne
revolucije!? Ove gaće neki tangeljupci zlobno
zovu bubreguše, jer su zdrave i štite bubrege od
prehlade, dok ih neznalice istorije zovu još
bezveznije „skojevke“. Skroz netačno, jer mi
nismo bile skojevke, nego naše majke! Ja znam da
je klincima sada jako teško da savladaju
istoriju, jer se menja na dnevnopolitičkom
nivou, ali podatak da bebibumerke nisu mogle da
budu skojevke, biste ipak morali znati. Kad smo
stigle u Alanju prvo smo ispotiha zagledale
radnje, ali nigde nije bilo traženog, potrebnog
artikla, koji smo mi donele iz domovine u
zanemarljivom broju. Na koncu smo se raspitale u
hotelu, kod jedne smpatične Makedonke ili
Bugarke, koja zna pet-šest jezika, pa su je
zaposlili kao davaoca informacija, pošto oni
slabo spikaju evropejske jezike. Istina bio je
jedan recepcioner koji je znao ruski i srpski i
još jedan koji se tripovao da zna engleski, ali
tema nam je bila pomalo nezgodna za spiku sa
mlađim muškarcima. Makedonka nam je objasnila da
je videla fine u jednoj podalekoj radnji, ali
tamo su prodavali neke preskupe, svilenkaste,
napravljene od bambusa. Iz Srbije smo dobile
informaciju od jedne Kanađanke da se te bambusne
istope u trećem pranju. Dakle ćorak! Najzad smo
stidljivo pitali Bugarku gde im se nalazi pijaca
(koju sam ja ionako htela da vidim, moj stari je
uvek išao na pijacu u nepoznatim čaršijama da
vidi kako živi narod). Rekla nam je da je jako
daleko iza stare luke i da se tamo prodaje samo
povrće i voće, jer je sve ostalo, uključujući i
turske gaće zabranjeno još u doba korone!
Stvarno ne mogu poverovati da su Turci znali, da
se korona zapravo prenosi njihovim gaćama a da
to saznanje nisu obnarodovali celom usranom i
prestravljenom svetu! Obaška mi krivo i strašno
sam besna što smo morali da nosimo jbn maske,
koje nas nisu ni štitile od turskih gaća! |
|